Как я караш?
Да, разбира се както винаги, сестро.
И аз съм единствената ти кръвна роднина.
Днес имам прекрасни новини.
Имам да ти казвам нещо наистина специално, сестро Хиното.
Макар, че не мога да видя бъдещето чрез сънищата си, като теб,
мога да влизам в твоите сънища, докато ги сънуваш.
Видях съня за двата Божествени Меча и двамата Камуй.
И най-накрая разбрах какво значи този сън.
Има повече от един Камуй.
Друг Камуй...
Да, Камуй има звезда близнак.
И изглежда, успях да го открия.
Каное!
Двама Камуй и техните две бъдеща.
Другият Камуй, съвсем скоро ще се пробуди.
RyuKo Fansubs
AnimeS-bg.com
В този свят, който някой ден ще се превърне в руини...
...мечтите и надеждите нямат смисъл.
Защото вътрешно вече си заспал...
...и никога няма да се събудиш.
Усети с ръцете си бъдещето, което не може да бъде променено.
Да изгоря заради теб!
Да пожертвам живота си, който някой ден така или иначе ще си замине...
(Но за идеалната мечта.)
Да се отдам на мечтата си!
Но дори да й се отдам, мечтата си остава само мечта.
Ти си звездната светлина.
Епизод 11 Границата
Превод: Inuyasha Редакция: IvCHoy
Кой?
Кой си ти?
Широ!
Защо?
Защо Широ го има на два пъти?
Спрете!
Батко...
Добре ли си?
До сега говореше на сън.
Сънувах...
Сънувала си?
Един кошмар...
В който ти и Широ...
Ти и Широ се убивахте.
Но такова нещо е невъзможно да се случи...
Това е просто сън, нали?
Разбира се.
Просто си преуморена заради погребението на татко, нали?
Сигурно е заради това.
Като си починеш, ще се почувстваш по-добре.
Да.
Аз ще сляза да сготвя нещо.
Ще те повикам после.
Съжалявам, че те разтревожих, батко.
Нищо подобно, глупаче.
Този сън...
И Котори ли?
Камуй.
Как е Котори?
Разтревожена е от сънищата си.
Изглежда има някакъв кошмар.
Кошмар?
Започна да сънува кошмари, точно след като майка ни умря.
Но това не се е случвало вече от половин година,
затова се поуспокоих малко.
Съжалявам.
Всичко е по моя вина.
Преди, често идвахме да играем тук.
Помниш ли?
Мама и татко...
...както и леля Тохру винаги ни наблюдаваха.
Всички бяхме щастливи.
Камуй...
Кажи ми нещо.
Леля Тохру те взе и замина, точно след като майка ми умря.
А сега, шест години по-късно, когато отново се връщаш, умря и баща ми.
Като успя да ми каже само, че съм твоята звезда близнак...
Освен това...
...имах същия кошмар като този на Котори.
Зловещ кошмар, в който аз и ти се биехме помежду си.
Това не е съвпадение.
Тук става нещо.
Но си нямам и на представа, какво е то.
Камуй, ако знаеш нещо, кажи ми!
Какво се е случило през тези шест години?
Ако продължава така...
...няма да мога дори да защитя Котори.
Затова, моля те кажи ми, Камуй.
Камуй, ела тук!
Камуй!
Мамо...
Леля Сая, наистина ли е умряла?
Да.
Котори и Фума сега плачат ли?
Да, сигурно са тъжни.
Точно затова, трябва да си вървим без да се сбогуваме с тях.
Понеже съм сигурна, че ще са още по-самотни, когато си отидеш.
Да.
Хайде, да вървим.
Ще мога ли да ги видя отново?
Окинава е много далеч, нали?
Никога ли повече няма да ги видя?
Не, сигурна съм, че пак ще се срещнете.
Новият ученик?
Камуй Широ Новият ученик?
Камуй Широ
Тишина. Замълчете.
Това е Камуй Широ, който сега пристига от Токио.
Искам всички да бъдете добри с него.
Казвам се Камуй Широ.
Приятно ми е.
Е-ей, Камуй.
Какво правите тук?
Чакахме те.
Ама ти наистина ли имаш някакви ненормално-откачени сили?
Той ми каза.
Бил си огънал успоредката в училище?
Но, аз не вярвам.
Вярно е. Ей толкова я огъна!
Тогава опитай да огънеш това.
Не мога.
Можеш!
Как огъна успоредката...
Ти ебаваш ли ме?
Не! Кълна се, че е истина!
Камуй, моля те направи го!
Хайде, моля те!
Не мога.
Защо? Хайде де, просто го направи!
Не мога.
Защото мама пак ще ми се кара.
Значи не можеш.
Спри! Това е ужасно!
Млъкни бе!
Така ви се пада, като лъжете!
Какво искаш бе, мамка ти?
Фъстък като него, не може да извие дори метална тръба!
К-какво по дяволите е той?
Т-той е...
...ч-чудовище!
Добре ли си? Кървиш.
Не ме докосвай!
Д-добре съм...
Камуй.
Искам да видя Котори и Фума...
Не, все още не може да се видиш с тях.
Не може да се видиш с тях, Камуй.
Защо?
Докато не станеш по-силен...
Докато не станеш достатъчно силен, че да живееш сам дори без мен.
Мамо и ти ли ще изчезнеш?
Не искам това да се случи!
Камуй, имаш ли някой, който искаш да защитиш?
Някой, който искаш да е щастлив, дори това да значи твоето нещастие?
Котори... и Фума.
Разбирам...
Тогава всичко ще е наред.
Не си избрал грешният път.
Но, аз обичам и теб.
Затова искам и ти да си щастлива.
Моята съдба е предопределена.
Съдба?
Какво е съдбата?
Бъдеще, което предварително е било решено.
Това наистина е странно!
Невъзможно е бъдещето предварително да е било решено!
Така е...
Може би ти, ще промниш това бъдеще.
Защото ти си "Камуй".
Трябва да станеш по-силен, Камуй.
Толкова, че да можеш да защитиш Котори и Фума.
И всички, които обичаш.
Какво?
Разкарай се от пътя бе, майка ти!
Какво правиш бе?
Да умреш ли искаш?
Търсиш си белята с нас.
Кой по дяволите си ти?
Камуй Широ от средното училище Тойо.
Какво искаш?
Онези там ми казаха, че сте им взели парите.
И какво от това?
Не, нищо.
Но си мислех, че може да ви кажа поне едно здрасти.
Забавен си.
Добре, ще си поиграя с теб, дребосък.
Полицейското Управление в Южен Наха
Камуй.
Силите, които притежаваш са специални.
И ти си решаваш за какво ще ги използваш.
Но трябва да ти е известно, че не са ти дадени за улични кавги.
Нали...
...Камуй?
Какво си мислиш, че правиш, Камуй?
Не идваш на училище.
Късметлия си.
Наще ми викат толкова много, че дори от училище не мога да бягам.
Освен това, напоследък в даскало се навъртат доста странни типове.
Сигурно голяма част от онея рокерски типове те търсят.
Какво мислиш да правиш, Камуй?
Вече ми писна да се бия...
Майко!
Какво е това?
Майко, какво правиш?
Бягай!
Съжалявам, Камуй.
Но това е съдбата ми.
Майко!
Отиди в Токио, Камуй.
Съдбата ти те очаква там.
Трябва да станеш по-силен.
За да можеш да защитаваш, тези които обичаш.
И в момента, в които хванеш Божествения Меч в ръцете си и започнеш да се биеш...
...ти няма да загубиш.
Стани по-силен, Камуй.
Майко...
Така майка ми умря.
Това се случи преди два месеца.
Защо леля Тохру...?
За да ме предпази от всички бедствия, които сега щяха да се стоварят върху мен.
Тя зае моето място.
Изпълних последното й желание и се върнах в Токио.
Дойдох да получа Божествения Меч, който се пазеше тук.
Смятах веднага, след като го получа да си тръгна.
Но нещата не се развиха по този начин.
Някой открадна Божествения Меч
и заради мен чичо Кйоуго премина през всички тези мъки.
Какъв е този "Божествен меч"?
Меч, които е необходим за Решителната Битка...
...между Земните и Небесните Дракони.
Както и моята сила.
Това е всичко, което знам.
И какво мислиш да правиш сега?
Ако написаното в това писмо е истина...
Токико Магами?
По-малката сестра на майка ми.
Тази вечер, тя ще ми даде Божествения Меч, тук.
И с това всичко приключва?
И за това не съм сигурен.
Но не искам повече да въвличам и вас в това.
Нито теб, нито Котори.
Разбирам.
Камуй.
Ти наистина спази, обещанието което направихме преди.
Обещанието, че ще защитаваш Котори.
Тогава и аз ти обещах.
Че без значение какво ще се случи, аз също ще те защитя.
Камуй, и аз искам да спазя обещанието си.
Фума...
Най-после отново може да сме такива, каквито бяхме и преди...
Ако има нещо, което искаш, кажи ми и аз ще го направя.
Убеден съм, че и Котори би казала същото.
Затова недей да се колебаеш.
Разбра ли, Камуй?
Добре.
Обещавам, Фума.
Какво има, Камуй?
Има някой там.
Остани тук.
Камуй...
Кръв?
Камуй!
Токико!
Съжалявам.
Но успяха да ме проследят.
Добре ли си?
Ще повикам доктор.
Няма нужда.
Пък и нямам време.
Камуй, трябва да ти предам Божествения Меч.
Когато говорихме за последно...
...ти казах, че другият Божествен Меч, все още не се е появил...
...в този свят, нали?
Сега всеки момент ще се появи...
...от тялото ми.
От тялото ти?
Да.
Когато има пълнолуние...
Преди шест години ситуацията беше същата.
Откраднатия Божествен Меч...
...трябваше да се роди от сестра ми Тохру.
Но тогава ти все още беше прекалено малък...
...и нямаше как да живееш сам.
Затова тази, която доброволно зае нейното място...
...беше Сая, тази която се е омъжила в този храм.
Майката на Фума и Котори.
Майка ми?
Денят, в който се появи първият Божествен Меч...
...беше онзи ден преди шест години.
В който Сая даде живот на меча, след което умря.
Невъзможно...
Всеки момент, ще се увериш...
Токико...
Спри!
Този път ще ми повярваш ли?
Смъртта на сестра ми Тохру...
И смъртта на Сая...
Всичко това е съдба.
Сега, аз просто следвам своята.
- Недей! - Почакай!
Това е моята съдба.
Вземи този Божествен Меч и докато не настъпи Обещаният Ден...
...го скрии в центъра на пентеграма.
В центъра на пентеграма.
Сбогом, Камуй.
Без да питам за истинската причина на болката ти...
...аз те прегърнах силно.
Лунната светлина блестеше над теб...
...и всичко, което направих аз, беше да усиля любовтта си към теб.
Чувствам се толкова самотен, че не мога да заспя.
Колкото повече обичам, толкова по-трудно става за мен.
Ето защо мога да стана добър и силен.
Толкова, че дори и болката ще се превърне само в спомени.
Иска ми се да вярвам в това.
Защото не мога да отдам чувствата си към теб на някой друг.